Mr Miller?
Är alla okej där inne?
Agent Ford, FBI.
Varsågod, sir.
Vi vill veta vad som pågår.
Om ni skadar någon, så slutar det illa för er.
Specialagent Holden Ford.
- Ninkovich. - Säger han något?
- Inget vettigt. Är ni uppdaterad? - Ja. Är det fortfarande fem där inne?
En säkerhetsvakt, sekreteraren och tre arbetare.
Var är hon?
Ta det lugnt, mr Miller.
Jag vill ha min fru!
Lägg bort vapnet och flytta er från miss Curtwell.
Jag har bett er...
Vi vill veta att alla är oskadda.
Tänker ni skjuta mig?
Om ni inte gör som vi säger...
Ni kan inte se mig!
Jag varnar er. Vårt tålamod börjar ta slut.
Hur kan ni skjuta mot något ni inte ser?
Mr Miller!
Nej tack.
Cody!
Jag heter Holden. Jag vill hjälpa dig.
- Berätta vad som pågår. - Jag vill prata med min fru.
- Okej. - Bara hon.
Jag förstår.
Är det något annat vi kan ordna åt dig?
Få bort allt jävla folk.
Okej.
Okej...
Om jag får bort dem, kan du ta det försiktigt med miss Curtwell?
Ge oss lite tid att få tag på din fru.
Okej.
Tack.
Behåll krypskyttarna. Utöka avspärrningen.
Om han börjar skjuta stormar vi.
De gör mig nervös, så hur känner han sig?
Han är inte kriminell. Det är nåt tillfälligt.
Vi håller honom lugn och tröttar ut honom.
Kör bort reportrarna.
Okej, grabbar. Dra er bakåt.
Okej. Vi flyttar på oss.
- Backa! - Ni hörde.
Vad säger du?
- Ser du mig? - Herregud.
Ja, jag ser dig.
Vad ser du?
Jag ser att du är naken.
Jag ser att du fryser.
Finns det nån telefon där inne?
- Han har lagt av luren. - Är hans enda krav att prata med frun?
Det tog tid att hitta henne. Hon är på väg.
- Ni tar väl inte hit henne? - Hon kan lugna honom.
Det kan ha motsatt effekt.
Hej, mrs Miller. Kliv inte ur.
Jag är Holden Ford från FBI. Förstår ni situationen?
- Håller Cody folk gisslan? - Vad hände I morse?
Jag vet inte.
Jag ville få honom omhändertagen I söndags, men han försvann.
De sa att han stal ett hagelgevär och rånade en spritbutik.
- Vanföreställningar? Är han våldsam? - Han är inte våldsam.
Han har sagt att han är osynlig ett bra tag nu.
Helt osynlig. Han går hos en läkare.
- Fick han nån diagnos? - Cody vägrade berätta.
Han går på medicin, men han kanske inte tar den.
- Vadå för medicin? - Jag vet inte. Läkarens namn står här.
- Varför ville du få honom omhändertagen? - Han pratade med folk som inte fanns.
Jag hotade att lämna honom om han inte sökte vård.
- Gav du honom ett ultimatum? - Jag är så ledsen.
- Jag känner mig hemsk. - Det är inte ditt fel.
Har han skadat någon?
Inte vad vi vet. Jag skickar iväg dig nu.
Be nån ringa hans läkare.
Hon måste säga att hon inte ska lämna honom.
Vi behöver mer information. Försök få tag på läkaren.
Cody!
Är allt okej där inne?
Jag vill veta vad som händer.
Jag lovar att vi kan lösa det här.
Var är min fru?
Det är en svår situation. Det tar tid att få hit henne.
- Vill hon inte prata med mig? - Det är inte det.
Hon är mycket orolig för dig.
- Har du pratat med henne? - På telefon.
- Du kanske kan prata med henne på telefon? - Nej!
Hon måste komma hit.
- Jag förstår din frustration. - Vad förstår du?
Att inte kunna prata med någon man älskar.
- Vad vill du säga till henne? - Varför skulle jag berätta det för dig?
- Jag kanske kan hjälpa dig. - Jag tror inte det.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
- Tack. - Ingen orsak.
SON OF SAM MÖTER SITT ÖDE
Du följde reglerna. Du gjorde som du skulle.
Han tog gisslan. Han kände till konsekvenserna.
- Han trodde han var osynlig. - Du är inte läkare.
Det var inte ditt ansvar att ställa diagnos.
Sånt här händer I realtid och vi är sista instans.
Om en operation går snett, så kunde det ha gått sämre.
Fokusera på vårt arbete.
Om jag följde reglerna, så är frågan...
Holden, vi representerar nog det bästa inom brottsbekämpning.
I övriga världen förhandlar man sällan I gisslansituationer.
Tror du att Israel förhandlade I Entebbe förra året?
Du förlorade inga gisslan. Det är så vi mäter framgång.
Och dina kurser är populära på sommaren.
Du borde undervisa mera.
- Du vill ha bort mig. - Nej.
Du ska jobba med det som har betydelse.
Trots det som hände.
På grund av det som hände, Holden. Det har gett dig erfarenhet.
Tack, sir...
...men helst inte.
Det här är lite besvärligt.
Sov på saken I helgen...
...för du börjar på heltid på måndag.
Det är så här vi tappar kontrollen helt.
Rymlingen har redan dödat en polis på morgonen I Austin.
Han har redan blivit beskjuten, tagit en tioårig grabb som gisslan,
och han gömmer sig I en förort som är full av kvinnor och småbarn.
Nu måste vi fokusera på en sak:
Nedtrappning.
San Antonios polischef anländer och använder megafon,
och det skrämmer vår gisslantagare.
Om man använder attityden "jag har rätt, du har fel",
så utgår man från att personen är rationell.
Vi måste etablera kommunikation.
Kommunikation som inte utgör ett hot.
Vi tar reda på kraven,
men går varken med på eller avvisar nåt. Vi bara lyssnar.
Vi lyssnar på honom.
Vi försöker förstå I stället för att dominera.
Vi försöker hitta en gemensam utgångspunkt.
Om det känns som om man köper sig tid, så stämmer det.
Men det viktiga är att låta honom känna sig hörd.
Vi vill slippa liksäckar.
Det är vinn-vinn-situationen för gisslanförhandlare.
Jag är på kontoret på fredag om nån har frågor
om provet I psykologiska strategier.
Hänsynslösa, urskillningslösa mord.
De verkar vara planlösa, slumpmässiga. Samtliga var extremt våldsamma.
Ingen förklaring. Ingen uppenbar orsak. De blev inte sexuellt utnyttjade.
Det var inget rånförsök. De kände inte förövaren.
Robert Violante och Stacy Moskowitz hånglade I bilen,
när David Berkowitz kom fram och sköt dem på nära håll.
Berkowitz dödade sex personer under två somrar,
och skadade ytterligare sju. Varför?
För att en hund sa åt honom att göra det.
Så...
...vi kan hävda att han är galen, eller att han låtsas vara galen.
Men om vi söker ett motiv som vi kan förstå,
upptäcker vi att det inte finns nåt. Det finns bara ett tomrum.
Ett svart hål.
För 40 år sedan grundades FBI I samband med jakten på John Dillinger,
Baby Face Nelson och Machine Gun Kelly.
Brottslingar som gjorde lång näsa åt samhället,
men som var ute efter egen vinning.
Nu ser vi extremt våld mellan främlingar.
Hur gör vi...
...när motiven gäckar oss?
Ursäkta mig, professor Rathman?
Holden Ford, gisslanförhandlare.
Peter. Hej.
Jag lyssnade på din föreläsning tidigare. Det du sa om brott idag...
Det ligger I linje med min syn.
- De lyssnar. - Talade du om det före Berkowitz?
En version av det. Rubrikerna hjälpte mig.
Vad fick dig att börja?
Starkweather. Whitman. Manson, förstås.
Men Son of Sam är väl urtypen för det nu.
Det är som om vi inte längre vet vad som får folk att döda varandra.
Förr när man hittade ett offer med 50 knivhugg,
sökte man en f.d. älskare eller affärspartner.
Nu kan det vara ett slumpartat möte med en missnöjd brevbärare.
Det är andra tider nu. Inte "bara fakta" längre.
Så är det på tv. Och på repriserna.
- Brotten har förändrats. - Ja.
Har du lust att ta en öl?
Okej.
Titta på listan över allt oväntat som har inträffat de senaste 15 åren.
En mördad president.
Ett impopulärt krig som vi inte vann.
Nationalgardet som dödar fyra studenter.
- Man kan knappt fatta det. - Watergate.
Vart är vår demokrati på väg?
Är det vad det här handlar om? Bara en reaktion på kaos?
Staten var en gång en symbolisk föräldrainstitution.
Men nu? Rena anarkin.
Världen är inte logisk, så brotten följer I samma spår.
Du och jag kan teoretisera, men sanningen är att jag inte vet.
- Inte jag heller. - Ingen vet.
Men vi borde väl veta?
Ja, men det värsta är att ingen ställer några frågor.
Vi gör det.
Nästa gång kan vi diskutera Lee Harvey Oswald som Oidipus.
- Tack. - Ingen orsak.
- Hej. - Hej.
- Vad tittar du på? - Jag gillar dina kläder.
Vad kallas det där - en overall?
- Det här? En overall. - Snygg.
Vad kallar du det där? Du ser ut som en mormon.
Du ser ut som min pappa.
- Är han mormon? - Nej, men han ser ut som en.
Min också.
Han köpte faktiskt den här åt mig.
Köpte han de glansiga skorna också?
Ja.
Jag har ett par bruna och ett par svarta.
Jag har gympaskor också, men dem köpte jag själv.
Vilken vuxen man låter sina föräldrar välja hans kläder?
- Stöter du på mig? - Hur gillar du min stil?
- Har du kul? - Jag kommer att ha kul.
Jag fyller år idag.
Grattis. Hur gammal är du?
- 24. - Du ser inte gammal nog ut för stället.
- Är du narkotikapolis? - FBI-agent.
Specialagent Holden Ford.
- Syns det? - Alla ser det.
- Bär du vapen? - Ja, men jag tänker inte visa det.
Typiskt.
Jag är lärare. På Quantico.
- Vad undervisar du I? - Gisslanförhandling.
- Det var som fan. - Ser jag ut som en narkotikapolis?
- Skämtar du? - Jag förstår inte.
Det syns lång väg.
Jag är inte här för att infiltrera Svarta pantrarna.
De är knappast Svarta pantrar. De pluggar till ingenjör.
Du borde snacka med dem.
FBI behöver säkert några snygga svarta killar.
- Du har fel uppfattning om mig. - Tänker du gripa mig?
Kanske...
Handbojor?
Jag är här för att se ett ballt band från Detroit.
Har du varit I Detroit?
Ja, faktiskt. Jag var...
Jag var fältagent där I ett par år.
Otroligt att de är här. De spelade på PJ's I Corktown.
- Känner du till Corktown? - Visst.
- Det såg ut som en möbelaffär. - De sålde alltid sprit.
Möbelbutiken var bara en fasad från förbudstiden.
- Var hör du egentligen hemma? - Överallt.
Mellanvästern, va?
Jag växte upp I Mellanvästern, men jag är född I Brooklyn.
Du är inte som killar från New York.
Du är inte som tjejer från Corktown.
Får jag bjuda på nåt?
Pluggar du?
Forskar.
Vad forskar du I?
Sociologi.
Magisterexamen?
Jag ska doktorera.
Du ser inte ut som en plugghäst.
Tack.
- Jag menar... - Det är okej.
- Jag gillar att bryta mot normen. - Bra att veta.
Vad anser du om Durkheims teori om avvikande beteende?
Vad är det?
- Vet du inte vem Durkheim är? - Jag vet vad avvikande beteende är.
Säkert.
Det är en yrkesskada.
Vi läser om den på en av mina kurser.
Durkheim menar att allt avvikande beteende
är en utmaning riktad mot samhällets repressiva normer.
Så han är anarkist.
Nej.
Han var den första som föreslog
att om det är nåt fel på vårt samhälle, så är brottslighet en reaktion på det.
Tja...
Kanske är ett av felen med vårt samhälle all brottslighet.
Jag talar utifrån ett sociologiskt perspektiv,
medan du talar utifrån en FBI-agents perspektiv.
Jag fattar.
Om du är lärare borde du nog tänka på det.
Du är svårflörtad.
Dina kläder ger inte precis någon vink om det.
Ser jag lättflörtad ut?
Lättare än så här.
Gillar du inte kvinnor som säger emot?
Det är ovanligt när man jobbar inom brottsbekämpning.
Men du undervisar om brottslighet och har aldrig hört talas om Durkheim?
Du kan väl ge mig en litteraturlista?
Vänta lite nu...
Har jag sett dig I det där dansprogrammet?
Jag brukade ha hemliga uppdrag. Prostitution, knarkgäng, motkultur.
Jobbade du under täckmantel inom motkulturen?
Infiltrerade du Mansonfamiljen?
Sluta nu. Du ger dig ju aldrig.
- Kan vi inte gå någonstans och prata? - Vet du något ställe?
Nej...
- Vad heter du? - Debbie.
- Vill du röka på? - Är det en kuggfråga?
Kom igen.
Allvarligt? Nej, det vore olämpligt.
Kom igen. Jag fyller år.
- Du tänker väl inte köra onykter? - Du har ju bjudit hela kvällen.
Är inte budskapet lite blandat?
Kommer du?
Vad gör en fältagent I Detroit?
Samlar in armédesertörer.
Killar som smitit från Vietnam och försöker ta sig till Kanada.
Rädda för att återvända. Unga killar. Lika gamla som jag var.
Så du var en tjallare?
Det finns värre saker.
Det här kanske får dig att slappna av.
Herregud, du gör mig nervös.
Du är så helylle...
Är du nån sorts honungsfälla?
Jag har blivit varnad för kvinnor som du.
Du menar normala kvinnor?
Sätt munnen över hålet...
Okej.
Och andas in.
Jag vill inte prata med nån som försöker lugna mig.
- Hämta ett befäl. - Jag har befälet.
Jag vill inte prata med nån snut som försöker lugna mig. Vad gör han?
- Kom tillbaka hit. - Vad gör de här?
Kom tillbaka! Kom hit nu!
Kolla på honom!
- Gå tillbaka! - Kom hit!
Han vill döda mig. Han känner redan smaken.
Attica!
Jag var förvirrad. Jag gjorde galna saker.
Som vadå, Leon?
Efter bröllopet...
...flydde jag till Atlantic City I tio dagar.
Sonny var jätteorolig.
Han visste att jag hade druckit.
Han visste inte var jag var eller vem jag var med.
Jag kunde inte förklara det jag gjorde.
Så jag gick till en psykiater...
...som sa till mig...
...att jag var en kvinna fångad I en mans kropp.
Så båda var homosexuella, men han var gift,
och hans pojkvän ville bli kvinna. Det var förvirrande.
- Du måste gå ut oftare. - Det var skumt.
- Gillade du den inte? - Jo, det gjorde jag.
Den var bara så... tragisk.
Han var helt klart störd, men jag gillade honom.
- Ja, du har empati. - Ja.
Empati.
Jag gillade dialogen. Den kändes äkta.
När jag började på FBI, fick kvinnorna gå ut när man pratade om sånt.
Det kallades "avvikande terminologi".
Vi hade en lista över ord att memorera.
Jaså? Vadå för ord?
Du vet...
Fan, skit, fitta... avsugning.
Fan.
Skit.
Pulla min fitta.
Pulla min fitta, så suger jag av dig.
Alla fula ord I en mening.
Det är en typisk "han sa, hon sa".
Han säger att hon slog huvudet I sängstolpen när de hade samtyckt sex.
Hon säger att han slog ned henne, drog in henne hit och våldtog henne.
Vi vet att hon inte slog huvudet I sängstolpen. Vi har mätt.
- Var tänkte du studera? - University of Virginia I Charlottesville.
Och vilket ämne?
Tillämpad kriminalpsykologi. Höja nivån ett snäpp.
Vad exakt tror du att du missar?
- Vi måste hänga med. - Nej, förlita dig inte på akademiker.
- Jag vill bara hålla mig uppdaterad. - Vi blev just uppdaterade.
Allt finns I biblioteket. 1972 uppdaterades allt.
Det är fem år sedan.
- Hur ser tankegångarna ut nu? - Okej, hör på.
Det har gjorts bra psykologiska studier under åren,
men av personer som inte förstår den kriminella hjärnan.
De förstår bara sitt eget lilla hörn av världen.
De måste väl veta någonting.
Jag ska vara uppriktig.
Jag ska berätta en sak som jag inte vill att du upprepar.
När det gäller FBI är psykologi något för "grabbarna bakom kulisserna".
Förstår du vad jag säger?
Nej, vad är "grabbarna bakom kulisserna"?
Man tittar snett på det.
Vi borde använda alla tänkbara resurser.
Prata med de smartaste personerna från bredast möjliga spektrum.
- Det gör vi. - Annars är det som I det militära.
- Vi rekryterade Elvis. - Det gjorde militären också.
Duger inte kungen åt dig?
Hoover dog för mer än fem år sedan,
och vi värvar fortfarande revisorer och advokater som om det vore 1946.
Rekryteringen har minskat.
- Vi får inga revisorer. - Då har vi problem.
Okej. Jag rekommenderar att du får medverka på några föreläsningar,
men du förväntas ta chansen att rekrytera.
Föreläsare, intellektuella.
- Säkert att du vill att jag gör det? - Du är smart, idealistisk.
Väldigt känslig... De kommer att älska dig.
- Hare Krishna. - Hare Krishna.
Och senare, år 1872:
Den italienska läkaren Cesare Lombroso släpar ut oss ur den mörka eran
och inleder kriminologins vetenskapliga era...
...genom att urskilja fem typer av brottslingar:
Den som är född kriminell, den som är galen,
den som begår passionsbrott, den som är vanebrottsling,
och den som är tillfällig brottsling.
Det finns de som är födda sådana, och det finns de som blir sådana.
1965 kom ännu ett genombrott.
Forskningen om brottspsykologi
på Bellevue psykiatriska sjukhus I New York sammanfattade det så här:
"Personlighet" och "karaktär"
har betydligt mer inflytande än diagnostiserade psykoser eller defekter.
Slutsatsen blir frågan:
Föds man till brottsling eller blir man brottsling?
Kan jag sätta mig?
Du sitter redan.
Jag kände inte till projektet på Bellevue.
Det borde du göra.
I min värld är kriminella "födda såna".
En del slutar aldrig tro det.
- För enkelt. - Vi slipper undan.
Vi är I grunden en puritansk nation.
Vi skyller alla problem på en minoritet av "rötägg".
Vad heter du? Leon?
Buchanan.
Leo.
Holden.
- Holden Ford. - Jag vet vem du är.
Det gör alla.
Ja.
Jag har märkt av blickarna.
Konstiga blickar är inget brott... än.
De är bara nyfikna.
Jag är ingen spion. Det är ingen täckmantel.
Bra. För det skulle ha varit en usel täckmantel.
Jag undervisar också.
Men jag är här för att lära mig, och för att prata med såna som du.
Vad vill du prata om?
Jag vill ha en dialog med dig.
Går det bra?
En dialog om vad?
Jag undervisar på FBI: s utbildnings- och rekryteringsprogram I Quantico.
Vi behöver kontakt med såna som du.
Förlåt, men försöker du rekrytera mig?
Jag vill ha ditt perspektiv och dina insikter.
Jag förstår...
...helt och hållet.
Förlåt. Du kallar dig professor I kriminalpsykologi.
Men du pratar inte ens med FBI: s utbildningsavdelning?
Det är bara...
...ett tidens tecken.
- Har du tappat aptiten? - Tror de jävla hippierna
att de är värda en enormt dyr och krävande FBI-övervakning?
Föraktet tycks vara ömsesidigt.
Tycker du inte att motsättningarna mellan motkulturen och brottsbekämpningen
är lite gammalmodiga nu?
De förlåter er aldrig för att ni övervakade John och Yoko.
Jag är mest förvånad över att ha orsakat så många neuroser
hos påstått intelligenta människor.
De smickrar sig själva.
De tror att du har en dold mikrofon.
Så där. Du är en av oss nu.
Okej, allting är bra. Kom igen. Ja. Okej.
- Kom ut, Sonny. - De är för nära.
Gå tillbaka! Vad fan gör ni? Gå tillbaka!
Håll dem borta.
Undan! Okej?
Kom ut.
Ta en titt här. Kom.
Titta här uppe.
Titta.
Titta här borta.
Där borta. Titta. Allt är redo, okej?
Okej. Vad gör de för fel?
- De gör honom arg. - De gör honom rädd.
- Och? - Vi vill inte att han ska vara rädd.
Vi vill att han ska vara lugn.
Låt mig ringa och höra vad de säger. Jag ska fråga dem, okej?
Då får vi se, okej? Något annat vi kan ordna?
Ja, jag vill att ni hämtar min fru.
Okej, vad får vi av dig?
Vad vill du ha?
Killen rånar en bank för att betala för pojkvännens könsbyte.
Han vill ha en helikopter med ett piano.
Men mest av allt vill han prata med sin fru.
Komplicerat, va?
Tro mig.
Förvänta er alltid något komplicerat.
Okej, koncentrera er.
Tänk er en inledning, och vart den kan leda.
Det finns inga rätta eller felaktiga svar. Låt bara fantasin flöda.
Börja när ni vill. Sätt igång.
Okej. Jag ber dig lägga bort vapnet, Mike.
Aldrig. Kyss mitt svarta arsle.
Vänta, vad sa du?
För övningens skull låtsas jag vara neger.
Bra. Fortsätt. Säg vad som helst som ni kommer på.
Okej.
Fan ta dig! Jag bad dig lägga bort vapnet.
Nej, fan ta dig, din dumma jävel.
Vänta lite. Vad är det där?
Jivesnack.
Gå inte in på det. Spola jargongen.
Folk ställer bara sina krav.
Okej?
Lägg bort vapnet, Steve.
Vi har era barn här.
Vadå?
Herregud. Jag förlorade vårdnaden. Jag har inte sett mina barn på åratal.
Okej. Bra.
Prata inte med en skild man om hans barn. Testa något annat.
Jag frågade snällt. Lägg undan vapnet nu.
- Tvinga mig, din bög. - Va?
Jag är ingen bög, din jävel.
Okej, nu tar vi det lite lugnare.
Ursäkta. Vad är vitsen med det här?
Bra fråga.
Vi förbereder er psykologiskt för verkligheten.
Och ni måste prata med dem.
Någon begär det omöjliga, men man kan inte bara skjuta.
Varför all vapenträning, då?
Det är vår taktik när inget annat fungerar.
Men om lokalpolisen inte grejar det så behövs en taktisk respons.
Men varför inte prova något annorlunda?
Eller vill du hellre använda skjutvapen hela tiden?
- Jag skulle hellre använda vapen. - Varför?
Det verkar säkrare.
Det var intressant. Vad kallar du det?
Det är rollspel. En simulerad gisslansituation.
- Stimulerad? - Simulerad.
Alla svordomarna, är det akademiskt?
De improviserar. De lär sig skapa en dialog.
Hur skapar svordomar en dialog?
Det handlar inte om svordomar.
Det är nog modernt och trendigt I akademiska kretsar,
men det verkar lite väl teatraliskt.
Rollspelsövningar anses vara ett bra verktyg, med eller utan svordomar.
Vi har nog med övningar här på akademien.
Om du ska implementera nya,
tala med avdelningen för beteendevetenskap.
Kan de hjälpa mig?
De kan utvärdera psykologins lämplighet. Det är deras grej.
Bra idé.
- Ska jag ordna det? - Okej.
Tack. Ja!
Holden, eller hur? Holden Ford?
Hej.
Bill Tench. Beteendevetenskap.
Trevligt att träffas.
- Du tog en öl med Peter Rathman? - Intressant kille.
Jag blev lite upprörd av det han sa.
Blev du?
- Kan vi sätta oss? - Ja. Visst.
Cigarett?
Jag röker inte när jag äter.
Vill du gå ut?
Jag röker inte då heller.
Pratade Shepard med dig om min grej?
Han gjorde sitt bästa.
Vad betyder det?
Han kan vara gammaldags.
Jag kallar det här stället "herrklubben" eftersom, du vet,
det kan vara lite stelt ibland.
Jag har hört det.
- Så du började studera igen? - UVA.
- Hur gammal är du? 26? 27? - 29.
Intressant.
Killar I din ålder går inte I skolan. Det underminerar deras auktoritet.
Jag hoppas att det ska ge mig auktoritet.
Han har bett dig rekrytera, va?
Ja, jag kan ju lika gärna vara till nytta när jag är där.
De flesta vill inte ägna sig åt det.
De har fullt upp med att klättra uppåt.
Jag har fullt upp med att klättra I sidled.
Såna som du kallas "blue flamer". Vet du varför?
Nej. Vad är det?
Du vill så gärna göra det rätta att det är som om du har eld I baken.
Är det fel?
Ta det lite lugnt, bara. Du når fram till slut.
Jag försöker bara bli en bättre lärare.
Jag funderade just över det.
Jag startade nåt för ett par år sedan.
Jag reser runt och föreläser på olika polisstationer
från Buffalo I New York till San Diego I Kalifornien.
Miljontals poliser vill veta det vi vet.
Så jag ger dem en summering av det vi lär ut här,
och de berättar vad de har gjort.
De lär sig nåt,
och jag får förstahandskunskap genom att möta dem på deras nivå.
Men det är ett stort jobb.
Jag har fullt upp med lokal brottsbekämpning.
- Vill du ha hjälp med det? - Vi kanske kan hjälpa varandra.
Vad är det?
Inget.
Var inte blyg.
- Fick du orgasm? - Om jag fick orgasm? Va?
- Du kan inte vara från New York. - Du kanske fejkar.
- Märker du inte om en kvinna fejkar? - Jag märker knappt om hon är intresserad.
Men du märker om någon ljuger, som en misstänkt.
Det är inte samma sak.
Låtsas att jag är en misstänkt. Använd din slutledningsförmåga, agent Ford.
Hur kan du förstå brottslingar om du inte kan förstå din flickvän?
Är du min flickvän?
Vänta lite. Är det en annan sak som du inte märker?
Jag vet inte. Är du det?
Vad behöver du? Ska vi byta ringar över en milkshake?
Jag vill inte ta nåt för givet.
Ibland är du som en munk.
Folk I din bransch borde väl inte vara så naiva?
Känns det obehagligt...
...att ligga med en FBI-agent?
Var fick du det ifrån?
Tänder du på det?
Inte alls.
Varför är du med mig, då?
Du är smart.
Du är trevlig.
Vadå? Det är bra saker.
Och du är jätteläcker.
Tack.
Du får inte gå.
Jag måste upp tidigt.
Imorgon är första dagen I skolan.
99 Plus KFMH, Muscatine, Davenport I Iowa Central...
Idag blir ett elddop. De lär vara på helspänn.
- Gör som jag bara. - Vad hände?
De har fått ett stort fall och är skärrade.
Prata inte med reportrar.
Och säg för guds skull inte att vi är från FBI.
Ursäkta mig. Jag är från Fairfield Chronicle.
Ni är från FBI, eller hur?
- Hur går det med Jeffries-fallet? - Jag vet inte vad du pratar om.
Ada Jeffries.
- Hämta resten sen. - Kvinnan de hittade bakom kyrkan.
- Vi är här av ett annat skäl. - Kvinnan och hennes son.
Vi är utbildare.
- Är ni från metodistkyrkan? - Ser vi ut som om vi är det?
Ja.
Släpp fram oss.
Trevligt att ses.
"Motiv, medel, möjlighet."
De tre grundpelarna för brottsutredningar det senaste århundradet.
Men det är 1977 nu och plötsligt gäckar motiven oss.
"Vad, varför, vem."
"Vad hände?" "Varför gick det till så?"
Det borde leda till: "Vem gjorde det?"
En person har mördats. Inte sexuellt utnyttjad, inte rånad.
Men kroppen är stympad postumt.
Frågan är inte bara varför mördaren gjorde det,
utan även varför han gjorde på det viset?
Vi pratar nu om...
...psykologi.
I en gisslanförhandling står förövaren framför mig,
men jag måste avgöra hur långt han är beredd att gå,
och vad I hans bakgrund eller privatliv som kan ha utlöst situationen.
- En del är väl bara galna? - Så galna att deras handling saknar skäl?
- Ja. - Okej.
Men ha I åtanke att han oftast inte har gjort något liknande tidigare.
- Nånting slår över, som en strömbrytare. - Bra.
Vad kan utlösa det?
- Att få sparken? - Ja.
- Att bli dumpad. - Absolut.
En relation som tar slut är en vanlig faktor.
När vi förstår vem brottslingen är kan vi förstå den utlösande faktorn.
När det gäller mord gör vi tvärtom.
Vi frågar: "Vad hände? Varför gick det till så här?"
Det begränsar sökandet.
Men tänk om vår mördare är irrationell?
Varför beter vi oss som vi gör?
Det är en fråga som ställts av poeter, filosofer och teologer
sedan tidernas begynnelse.
Det är Shakespeares, Dostojevskijs och Freuds område.
Brott och Straff och Freuds lustprincip grundar sig på det.
Historiens största tänkare har fascinerats av idéer om beteende.
Om vi inte omedelbart kan se ett motiv bör vi inte gripas av panik.
Det är en gåta som kan lösas.
Det är komplicerat, men... det är mänskligt.
Tack, Holden.
Det var mycket... klargörande.
Så vad fan är "lustprincipen"?
- Freuds idé? - Så det handlar om sex?
Han undersöker andra impulser än sex, särskilt dödsdriften.
- Vad är det? - Det är som när mina barn kör bil...
Freud menar att det finns en inneboende önskan om förstörelse,
baserad på benägenheten att återvända...
Vad har det med motiv att göra?
Vi har alltid betraktat motiv som behov eller girighet.
- Någon stjäl en tv för att köpa knark. - Exakt.
Men han passar på att stjäla fruns trosor också.
Om han stal min frus trosor skulle jag bli förvånad.
Han säljer dem inte, så varför tar han dem?
Gäller det sex?
Han kanske inte själv förstår sin motivering.
Vårt nya sökande, som Freuds,
handlar om att se bortom de uppenbara impulserna.
Varför sa du inte bara det?
De vill inte lära sig.
Vad gör vi här egentligen?
- Gör det inte för komplicerat. - Än sen?
Det finns komplicerat och för komplicerat.
Vi brukade göra ett experiment inom socialpsykologin.
Vadå?
Man går in I hiss full med folk och vänder sig åt motsatt håll,
mot hissväggen, och alla blir skärrade.
De känner obehag av skäl som de inte kan beskriva.
Men om man vänder sig mot dörren, så slappnar alla av.
Okej.
Varför reagerar vi så?
Vad har vi gemensamt?
Vad förenar oss?
Vad håller oss vakna på nätterna?
Monster. Inte sant?
Det kan vi alla hålla med om.
Men vad vet ni om honom?
Visste ni att mamman var fängelsekund och prostituerad?
Visste ni att han som tioåring
blev bortskickad till sin sadistiska, bibeltrogna morbror
som misshandlade honom och sa åt honom att uppföra sig som en karl.
Charles svarade genom att bli hallick
och beväpnad rånare, och han satt I fängelse I över 20 år
och där blev han mer förhärdad.
1967 blev han villkorligt frigiven under "kärlekssommaren".
Och vår mardröm började.
- Herrejösses. - Kom igen.
Här har vi ett barn som var oönskat, oälskat, misshandlat
och institutionaliserat.
Borde det inte ha haft nån sorts effekt på honom?
- Han var född sådan. - Hur då?
- Ond. - Kan du vara mer specifik?
Tekniskt sett dödade han ingen.
Titta på ögonen. Hur kan man inte se att han är ond?
Det låter väl lite som Gamla Testamentet?
God, ond, svart, vit - det är enkelt,
men vem här I rummet har ett så enkelt liv?
Omständigheter påverkar beteende.
När vi granskar Mansons bakgrund,
är den verkliga frågan hur vi inte kunde förutse det?
- Det gjorde vi. - Förlåt?
Han blev institutionaliserad eftersom vi förväntade oss det.
Okej, men jag säger att kanske, bara kanske,
var det fängelset som gjorde honom till det han blev.
- Nej. - Vad fan?
De låste in honom på grund av det han gjorde.
De visste redan vad han var.
Jag ber er inte att tycka synd om Charles Manson.
Jag skulle skjuta honom och ingen skulle hindra mig.
Ja.
Han försöker säga att det är både och, det ena ger det andra I en ond cirkel.
Det finns ingen som har alla svar.
- Vi har några svar. - Vi borde ställa frågor.
Jaså?
Jag ska hälsa mina kollegor på mordroteln, som var där när kropparna hittades,
att de kanske missade att han hade en svår uppväxt.
- Var du polis I Los Angeles? - I 22 år.
- Jobbade du på Manson-fallet? - Nej, men jag kände de inblandade.
Hur många mord har du jobbat på?
Kolla vilka åhörarna är innan du drar en snyfthistoria
om lille Chuckie Manson.
De skrev "Snutjävlar" på väggen med offrens blod.
De missade min poäng helt.
Fråga om nån har jobbat på ett fall innan du drar upp det.
Lär känna din jävla publik.
Fan också.
Det är okej, de gör alltid så här. Lyssna bara.
Mina herrar.
Frank McGraw.
- Jag menade inte att genera någon. - Ingen fara.
Vi är alla lite på spänn.
Ni har väl hört om mamman och barnet som mördades nyligen?
- Ada Jeffries och hennes son. - Vi har sett reportrar.
Hon hade bundits och knivhuggits I bröstet och ansiktet.
Pojkens hals var avskuren.
Otäckt.
Jag förstår inte riktigt all den här psykologin du pratar om.
Jag förstår inte mycket alls längre.
Vad vill du, Frank?
- Jag vill inte störa. - Jo, gör det.
När jag lämnade Los Angeles trodde jag att jag hade nått långt nog.
Ada var en kvinna som aldrig gjorde någon förnär.
Hon kom från en religiös familj I Arkansas.
När de fick veta att hon var gravid slängde de ut henne.
Hon bodde inackorderad I Libertyville.
Inga droger, ingen alkohol, aldrig något trubbel med polisen.
Pojken var artig och tystlåten.
Han gick I söndagsskola I metodistkyrkan.
Hon sopade kyrktrappan varje kväll, bara för att stå till tjänst.
Jag träffade aldrig Ada.
Ibland såg jag när hon och hennes son gick in till stan.
De hade ingen bil.
Hyresvärdinnan hittade kropparna.
De hade varit döda...
...i fyra dagar.
Det finns inga gränser för vad folk kan göra mot andra.
Inga alls.
Hur kan vi vara till hjälp?
Hon hittades bunden I sängen, med ett kvastskaft uppstucket I ändtarmen.
Pojken hade tvingats se på.
Sedan hände samma sak honom.
- Hur kom han in? - Badrumsfönstret.
Vi tror I alla fall det. Det fanns inga tecken på inbrott.
- Ingen hörde nåt. - På ett inackorderingsställe?
Jag antar att han knivhotade pojken för att hålla henne tyst, och tvärtom.
Det är helt klart ett lustmord. Det var sexuellt motiverat.
Det där kan inte handla om "lust".
Det är sexuell tillfredsställelse genom att förinta någon.
- Hittade ni sperma? - Lite på en prydnadskudde.
Det var blodgrupp O. Det hjälper inte mycket.
- Och I offren? - Nej.
- Han våldtog dem inte. - Han kan ha problem med sex.
Det är troligt.
- Det begränsar de misstänkta. - Jag har inga misstänkta.
Inga fingeravtryck, skoavtryck, inte minsta lilla hårstrå.
Tja...
Att han inte lämnade några spår är intressant.
Det måste ha varit planerat I viss mån. Han hade handskar. Han städade upp.
Förföljde han henne?
- Eller fick han bara syn på henne? - Pojken, då?
Han var ett vittne.
Det finns bättre sätt att bli av med vittnen.
- Varför tvingades pojken se på? - Varför sodomin?
Bra fråga.
Handlar brottet om kvinnan eller om pojken?
- Frågar du mig? - Jag ställer bara frågor.
Jag förstår.
- Och kvasten? - Ja?
Är det samma kvast hon sopade kyrktrappan med?
- Hur så? - Han kanske inte går I kyrkan.
Han kanske bara kom förbi, men kyrkan kan ha betydelse.
Kan ha?
Idén om "tjänst".
Det finns ett stycke I Markusevangeliet.
Något om "människosonen".
Jag hänger inte med.
Kvasten kan betyda nåt.
Vadå?
Jag vet inte.
Det är svårt att avgöra från fotona.
Kvinnan gjorde allt för barnet, hon kämpade,
och någon främling kom och...
Kom igen, agent Ford, du har ju moderna metoder.
Vad betyder en kvast I ändan på en utfattig ensamstående mamma?
Jag vet inte.
- Du skämtar väl? - Jag förstår det inte.
- Vi kan inte hjälpa dig. - Vi skulle behöva mer tid.
Vi famlar I mörkret. Vi vet inte mer än du.
- Hur fan vågar du? - Jag beklagar att jag tog upp din tid.
Kan jag behålla dem ett tag?
- Famlar vi I mörkret? - Ja, jag har studerat allt.
Jag har lyssnat på allt som du har varit vänlig nog att lära mig,
men vi pratar om något som vi inte alls förstår.
Jag försökte hjälpa dig.
Du kan alltid åka tillbaka till dina studenter och glömma allt.
Ada och hennes son mördades av skäl som vi inte förstår.
Det var inget "lustmord".
Det var ingen "spänningssökare" som var "född ond",
eller en trostjuv som ville ha lite kul.
Det var en avvikelse.
Låt mig säga nåt om "avvikande beteende":
Det är jävligt avvikande. Om vi förstod det, skulle vi vara likadana.
Men vi behöver inte skriva en avhandling.
- Det kanske vi borde. - Varför?
Vårt jobb är att ge honom nåt han inte kom på själv.
- Jag tar en risk för din skull. - Jag vill inte att vara respektlös,
men just nu kan vi inte säga något till McGraw med säkerhet.
Får jag fråga dig en sak? Var kommer du ifrån?
Jag är född I New York, men det är lite blandat.
Okej. Det är som med dig just nu: lite blandat.
Lite college-utbildning. Lite erfarenhet från gatan.
Lite insikt. Mycket skitsnack.
Jag håller med. Det har varit ett steg framåt, två steg bakåt.
En annan fråga. Har du flickvän?
- Nu har jag faktiskt det. - Okej.
Nästa gång du är långt hemifrån och du vill prata skit,
leta upp en telefon och prata med din flickvän.
- Okej? - Okej.
- Hur låter det? - Det låter okej.
Undertexter: Tina Engström